Това ли е... - Да, това е Граганмор.
Да, това е домът на Улрих. Няма да те приеме.
Но... - Знам, по важна работа си.
Няма значение. Не приема никого.
Моля ви... - Не ми се моли. Върви си.
Какво ще правим сега, момче?
Всезнайко, кажи ми сега какво?
Чуй ме, ти който си в Граганмор.
Улрих, оставаме тук, докато не ни изслушаш!
Вълшебнико?
Какво има? - Имаме посетители.
Знам.
Ще ги приема. - Така ли?
Да.
Велика задача трябва да бъде изпълнена.
Видях нещо... Нещо важно за теб.
За мен ли? - Да. Собствената ми смърт.
Знаех си аз. Крадци.
Изглеждам достатъчно внушителен, нали?
О, да.
Господарю?
Не. Ще помислят, че съм безпомощен.
Белисарий облече това преди да умре.
Знаеш ли, видях го да превръща олово в злато.
Аз така и не успях да го направя. Лошо.
Трябва да учиш, за да наследиш истинското богатство.
Вълшебнико, моля те, не говори така.
Не си тръгнал да умираш. - Очаквам го с нетърпение.
Какво постигнах с всичката тази магия?
Кажи ми, как вървят занятията ти?
Добре. Добре вървят.
Все още ли искаш да станеш магьосник?
Да. Повече от всичко. - Тогава, млади алхимико,
вземи шепа от онази сярна пепел.
Добре дошли в Гарганмор. Аз съм Улрих.
Кой от вас се казва Валериан?
Дошли сме за... - Знам защо сте тук.
Вие сте пратеници от Урланд, който се намира отвъд Далватиа.
Да видим артефактите.
Люспи.
Откъде ги имате? - Намерих ги
в самото леговище.
Какво друго?
Нокът. - Това не е нокът.
Зъб е! Искате да се бия с това?!
Към кой друг можем да се обърнем? - Опитахте ли със сестрите Меридид?
Или пък Ринбонд? Чух, че той веднъж убил дракон.
Всички те са мъртви. Останахте само вие.
Пътят до Урланд е дълъг.
Всяка година по два пъти, на пролетното и на есенното равноденствие
кралят избира нова жертва - девица.
Жертвоприношение. Варварштина.
В замяна, този дракон,
оставя селата и реколтите ви непокътнати.
Кралят ви е сключил договор с чудовище.
Господарю, не мислите ли...? - Тишина.
Страхувате ли се от дракони?
Не.
Всъщност, ако нямаше магьосници, нямаше да има и дракони.
Някога небесата са гъмжали от тях.
Величествени рогати гърбове, кожени криле,
извисяващи се сред горещият вятър.
Познавам това създание...
Вермитракс Пежоратив.
Погледнете тези люспи, тези ивици.
Когато един дракон остарее толкова, той познава само болката, постоянната болка.
Той грохва, осакатява се...
става жалък... и озлобен.
Ще ни помогнете ли?
Готово. Добре.
Сега ме пусни.
Не...
Не, не е никак тежко.
Ще покоря и най-високата планина. Какво ще кажеш, Гален?
Говори, момче. Ходж?
Щом казвате, сър.
Когато замина, дръж си носа забит в книгите
и ръцете далеч от вещите ми.
Колко далеч можете да стигнете? Една левга? Две?
Не се тревожа за пътя.
Тейриан.
Добро утро.
Какво искаш?
Млади господарю Валериан,
въпросът е какво търсите вие, толкова далеч от дома?
Не се страхуваме от теб. Направи ни път.
Пътят е ваш. Целият път до Урланд.
Пътуването е дълго, нали?
Но когато търсиш магьосник,
никое разстояние не е голямо.
Не казвай нищо. - Ето го и самият магьосник.
Най-добре стой на разстояние... и се дръж прилично.
Щом е готов да срази дракона, няма защо да се бои от мен.
Не обичам това създание повече от вас или Краля,
но преди да задвижите нещата,
не мислите ли, че трябва да се уверите, че сте намерили
подходящият за работата човек?
Значи искате да ни изпитате? Не се подлагаме на изпитания.
Сигурен съм, че е така.
Никога не се подлагат на изпитания. Нито предприемат много истински действия.
Разговор с духът на баба ви в мрачна стая,
странен любовен елексир,... Но срещнат ли съмняващ се човек...
...денят не е подходящ, планетите не са подравнени,
вътрешностите не предвещават добро, или пък "Не се подлагаме на изпитания".
Ние нямаме съмнения. Не искаме изпитания.
Няма и да получите. - Достатъчно!
Вземи. Сложи това в стаята ми.
Отиди при желязната кутия. Донеси ми кинжала който е вътре.
Кинжалът. Побързай.
Ще получите изпитанието си.
Къде си, момче? Чакам.
Не е този, нали? - Той е. Хвърли го.
Не! Някой да го спре! - Хайде. Не се тревожи.
Не можеш да ме нараниш.
Магически сили, как пък не. Само се вижте - магическа пепел.
Ходж!
Най-добрият господар който човек може да желае.
А сега го няма.
Ти си мислеше, че може да си свари яйце само като щракне с пръсти,
но не, старият Ходж ги готвеше.
Всяка сутрин ставах в пет, почиствах клетките, изпразвах гърнетата...
Никога не са ми благодарили и не са ме потупвали по рамото.
Ще ми липсва.
На мен вече ми липсва. - О, не, не е така.
Мислиш само за номерата си и мошеничествата си,
но не можеш да заблудиш старите ми очи.
Запомни думите ми, много хляб има да ядеш преди да станеш като него.
Какво има, Ходж? Тежко ли ти е?
Не! Недей! Престани! Имам нужда от това!
Върни ми го! Насам!
Мисля, че ти е много топло.
Престани! Прояви уважение към господаря!
Уважавам господаря колкото всички останали, старче
но сега аз съм господаря.
И за какво оставих фермата си?
Заради една кремация.
Само защото някой предложи да намерим магьосник,
не някой местен, а чужденец. Някой на 100 левги от дома -
магьосник владеещ всякакви сили.
На това му се вика магьосник.
Мери си приказките, Грейл. И яж.
Няма да ям. Не съм гладен.
Прав е. Доведох ви тук напразно.
Какво има? Кой е там?
Добро утро. Мир вам.
Какво искате?
Господарят ми, Улрих, вече не е между живите.
Всичко за което молехте него, можете да очаквате от мен.
Ще се преодолея опасностите които щеше да срещне той.
Ще изпълня задачата с която се нагърби той.
Аз съм Гален Брадуардин, наследник на занаята и познанията на Улрих...
Аз съм магьосника който търсите.
Достатъчно близо сме. Изкарайте я отпред.
Нека е ясно на цялото кралство, че тази девица,
бе избрана от съдбата,
да даде живота си за добруването на Урланд...
Това действие ще задоволи силите които владеят подземния свят.
От благодарност за тази саможертва,
Негово Величество освобождава семейство Плоуман от налози
за период не по-дълъг от 5 години.
Какво криеш там, Ходж?
Не ти влиза в работата. - Злато, а?
Да го превърна ли в олово? - Запази си шегите за някой друг.
Не ми пука за самохвалковци... и мошеници.
Не съм мошеник. - Значи си глупак.
Парвеню. Както ти харесва.
Виж, Ходж, никой не те е карал да идваш.
Дойдох по своя воля.
Всеки изпълнява заповедите на господаря по свой начин.
Какво правиш? Не влизай!
Как е водата? - Студена.
Ако нямаш нищо против, предпочитам да плувам сама.
Не се приближавай!
Вижте, сър. Това не е ли...? - Да.
Слугата на старецът от Граганмор. - Какво прави тук?
Изпълнява задълженията на шефа си. - Ще позволите ли това, сър?
Донеси ми лъка ми.
Не, няма да кажа нищо.
Не те виня. Постъпих небрежно. Глупава жена.
Аз... Разбрах още щом те видях. знаех през цялото време.
Нищо не си знаел.
Откакто съм се родила, никой не знае.
Заради жертвоприношението.
Избират дъщери, а не синове. - Точно така.
Освен ако не си дъщерята на краля. - Какво имаш предвид?
Ако си достатъчно заможна, няма да те изберат.
Баща ми е беден.
Много от бащите са бедни.
Не!
Ходж!
Ходж.
Гален, чуваш ли ме? - Чувам те.
Някой ме простреля, но все още мога да говоря.
Има нещо което трябва да бъде свършено.
Знам. - Не, не. Не дракона.
Прахта на господаря. Ето.
Съжалявам. Ти ще трябва да я разпръснеш.
Горяща вода! - Какво?
Намери езеро. Хвърли я вътре.
Ходж, какво трябва да направиш с това?
Горяща... вода.
Не умирай, Ходж.
Слушай ме. Няма да умреш.
Урланд.
Хайде. Не се бави тук.
Цялото кралство ли е такова? - Не. Близо сме до леговището.
Леговището ли? Къде е?
Няма значение. - Покажи ми. Къде?
Няма опасно ако минем бързо оттук.
Искам да го видя.
Грейл.
Малкин! Малкин!
Има ли други входове? - Не. И един е достатъчен.
Не ставай глупав! Ще го раздразниш!
Откъде знаеш, че е вътре?
Върви тогава. Нека те изгори жив.
Това ще е много добър номер.
Верминтракс?
Не! Спри!
Той го направи!
Прибери това!
Ами ако те видят?
Музиканти?
Беше два пъти повече мъж от когото и да е в селото.
А сега е и два пъти по женствена от другите жени.
Иска ми се и аз да бях умен колкото баща й.
Стига, Грейл. Не завиждай за пощаденият живот.
Не, аз... не завиждам за нищо.
Но се чудя какво видяхме... и как беше направено.
Ти беше там. - Да. Не е ли странно,
че в момента в който звярът бе повален,
светия човек трябваше да е в селото?
Не е ли странно?
Християнският Бог може ли да срути цяла планина?
Възможно ли е, Отче? - Разбира се. Защо не?
Празненство! Не спирайте заради мен.
Музиканти, свирете.
Тост... за героят на деня.
Какво искате от нас?
От вас ли? Нищо.
Тук съм заради този.
Кралят желае да се срещне с благодетеля,
и да изрази благодарността си на човека който успя
там където много са се проваляли.
Каква благодарност?
Нож в корема? Или стрела в гърдите?
Млади ми приятелю, по-скоро бих те отпратил както направих с останалите.
И то по същата причина,...
но Негово Величество желае да си поговорите и нареди друго.
Вижте. Яйца достойни за крал.
Добре...
Колко от вас са виждали летяща маса?
Никой. Никой от вас не е виждал летяща маса.
Дръпнете се.
Съжалявам. Съжалявам. Съжалявам. - Достатъчно. Това стига.
Мога да го направя. - Не е наложително.
Кажи ми, и свлачището ли бе направено по същият начин?
Ъ-ъ... Да.
Чувал ли си някога за крал Гейзър?
Не, разбира се, че не си. Тогава дори не си бил роден.
Той ми беше брат. Велик крал и смел боец.
Когато той се възкачи на трона, драконът беше необуздан.
Никой не знаеше къде ще нападне,
така, че брат ми запаса сабята, взе копието си,
събра войните и тръгна на битка.
Никога повече не го видяхме,
но нападението му предизвика ужасна отплата - изпепелени селища,
унищожена реколта, смърт, глад...
Ужас.
Как се осмели да си отредиш ролята на спасител?
Бях призован. - Не и от мен.
Мисля, че си нищо повече от момче... Чирак.
Обмисли ли последиците от един провал?
Какъв провал? Да не искате драконът да се върне?
Идваш тук и си играеш с чудовището!
Кой си ти, че да излагаш народа и селата ни опасност?
Децата ви умираха! - Някои от тях.
По-добре е да умират та други да могат да живеят.
Аз измислих избирането,... аз,...
и от момента в който започна, драконът бе укротен.
Кралството просперира. - На каква цена?
Не може да сключвате такъв позорен мир с дракони.
Трябва да ги убивате както правя аз. - Мъртъв ли е звяра?
Да, мъртъв е.
Ще видим.
Казах да се отвориш!
Учила съм Латински. И Гръцки.
Ти си дъщеря му.
Моля те, не мисли лошо за нас.
Татко е мъдър и справедлив човек. Той...
Какво ти се е случило?
Нищо. Само част от кралската справедливост.
Така... Така е по-добре за всички.
Кралят трябва да защитава народа си.
Естествено. Точно както защитава дъщеря си.
Какво искаш да кажеш с това?
И ти ли ще участваш в избирането? - Знаеш за избирането?
Откакто пораснах участвам в всяко избиране.
Цялото кралство знае това.
Няма защо да се преструваш. Не и пред мен. Не и тук долу.
Всички знаят как... Как става изборът.
Заможните семейства, роднините на краля...
Участвала си в лъжа. Знаеш го.
Сега трябва да тръгвам. - Знаеш, че съм прав.
Хорсрик, остави само една пръчка. Ще опитаме една по една.
Аз, Касиодорус Рекс... - Татко...
вярно ли е, че някои семейства плащат подкупи, за да не ги избират?
Глупости.
Чрез силата на амулета в ръката ми,
и в съгласие със законите на Урланд,
нека това олово се превърне в злато.
Изгорих се!
Махал ли си някога името ми от списъка за избиране?
Какво предлагате?
Не съм ли изложена на същият риск като дъщерите на всички останали?
Някой се е разприказвал, сир.
Откъде ти хрумна това? - Отговори на въпроса ми.
Моля те,... Не си и помисляй подобни неща.
Отговори ми. - Отговорът е "не".
Исках да кажа "да". Участваше.
Ние се грижехме за това. Как бихме могли да не го направим?
Да...
Отговорът е да.
Лъжеш ме. - Елспет!
Успокойте се.
Ти, малък досаднико!
Спрете го!
Затворете портата! Какво чакате, глупаци?
Спрете го!
Тейриан.
Тук съм! Дотук беше магията ти. Свършено е с теб, магьоснико.
Усещаш ли това? Жив е.
Слушайте ме. Един миг от страхът ни е час от нашия триумф.
Това е знак от Бог.
Рога, опашка, криле и лапи с нокти - това не е дракон.
Това е Луцифер!
Отче Наш, умоляваме те,
покажи ни добротата си на това зло място.
Покажи ни силата си.
Прокълнатия червей, дяволът изгонен от Рая сега ще излезе от Ада!
Стойте и вярвайте в Божието слово!
И вие наричате себе си християни?!
Не се страхувайте. Няма дракон.
Нечестиви звяре! Принизи се!
Да бъдеш погълнат от огъня който те е създал!
Къде е той? - Не е тук. Не мога да ви помогна.
Като горд нов баща на дъщеря,
която някак си не беше забелязана през всичките тези години,
може да си заинтересован от това, че кралят обявява нов избор.
Има още месец до слънцестоенето.
Всички знаем какво трябва да се направи, имайки предвид това което стана.
Никога не съм участвал в проклетия ви избор. И сега няма да участвам.
Ти постъпи много умно, но все пак тя ще участва наравно с всички останали.
Без изключение.
Искам да участвам. - Мълчи, дете.
Не съм по-различна от останалите момичета. Ще участвам.
Нищо. И да е бил тук, вече го няма.
Ковачо, някога правил ли си оръжие?
Това е "Секариус Драконум" - Убиецът на Дракони.
Най-доброто което съм правил. - Прекрасно е.
Но нямах смелостта да го използвам.
Това няма да помогне. Това което искаш да убиеш не е от плът и кръв.
Ще кърви. - Откъде знаеш?
Досега никой дори не го е одраскал. - Права е. Ще ми трябва талисмана.
Разбъркайте плочките!
Изтеглете име! Изтеглете име!
Чуйте ме, съграждани мои.
Внимавайте, защото избрах.
Ще умра, за да живеят останалите.
Ще дам живота си за семейството и приятелите ми.
Ще загина за нашият крал и неговата мъдра политика.
Името ми е...
Прочети името! - Прочети името!
Прочети името!
Прочети името.
Името е принцеса Елспет Улфилас...
...дъщерята на краля.
Името не е това. Прочетено е неправилно.
Няма никаква грешка. Беше изтеглено име. Нека бъде то.
Не. Хорсрик се обърка.
За да сме честни към този човек, чието име не мога да разбера,
ще унищожим плочката.
Не!
Не. Какво по-добро може да има от име от вашия род?
Поне ще се уверим, че е справедливо. - Тишина!
Ще теглим отново.
Лично аз ще избера името.
Нека остане! Нека остане!
Името е така както го почете Хорсрик...
Елспет.
И на тази... и тази...
Още една... и още една...
И още една. Що за предателство е това?
Изборът е невалиден. - Чуйте ме, добри хора.
Истина е, че името ми е на всички плочки.
Това не проваля тегленето, а го потвърждава.
Това поправя неправдата.
Разбрах, че името ми не е било включвано в избирането досега.
Затова подмених името си с вашите.
Заради риска на който сте били подлагани вие, а аз не.
Ти, Тейриан. Трябва да направиш нещо.
Ако не заради мен, то от вярност към кралството.
Точно за това става въпрос, Ваше Величество.
Първият ми дълг е верността към кралството.
Не си навличай толкова неприятности.
Не съм въоръжен. Ако искате да се бием, дайте ми оръжие.
Не мисля. - Спрете!
Не го наранявайте.
Виж... моля те...
Винаги съм почитал черните изкуства.
Вашите хора с... тайнствените си заклинания.
Не мислех, че ще е наложително. Вермитракс е стар дракон.
Мислех, че това е най-добрата част от плана ми - времето.
Достатъчно чакахме. Ще доживея да видя краят му...
Ще видя края.
Сир, обмислете добре това което правите.
Дадете ли му това, той ще унищожи всичко което сте градил.
Ще му го дам.
Тя ми е дъщеря.
Умолявам те, спаси я.
Принцесата, как се казваше там, ме изненада истински?
Елспет. Казва се Елспет.
Готово, силен и горещ.
Не такъв огън ни трябва.
Добре. Спри го.
Никъде на света няма подобно острие.
Ще се сбогувам от твое име.
Съжалявам, че не е тук. Знаеш я каква е.
Разбирам.
На добър час.
Това е щит. Аз го направих.
Може да те предпази от огъня, а може и да не те.
Знаеш ли, ти си идиот.
Тази нощ ще умреш. Ще бъдеш разкъсан на парчета.
Това е последният път когато говоря с теб.
Благодаря ти. - Още нещо...
Бях горе.
Онова нещо не е само.
Има си малки.
Не знам колко. - И те трябва да бъдат убити.
Нещо друго?
Влюбен си, нали?
Да.
Всичко е наред.
Разбирам.
Тя е много умна и много смела.
Коя? Какво имаш предвид?
Принцесата ти.
Но на мен не ми пука.
Слушай, Гален Брадуардин,
чирако-магьосник,...
ти ще бъдеш убит,...
драконът ще стане по-лош от всякога,
ще има още много избирания... а аз вече не съм момче.
И може да те изберат защото... - Защото все още съм девствена.
Влюбен съм,...
...но не в принцесата.
Ваше Височество?
Нека цялото кралство знае, че принцеса Елспет,
бе избрана от съдбата...
Моля те, без повече пушек.
Изчезвайте!
Обявявам процедурата...
за изпълнена!
Знаех си, че ще те намеря тук.
Е, аз не съм сантиментален като Негово Величество.
Цялото кралство има нужда от това жертвоприношение.
Ако възнамеряваш да се месиш...
ще трябва да ме убиеш.
Имам много причини да те убия, които нямат нищо общо с това.
Впечатляващо.
Можеш ли да го използваш? - Не! Престанете!
Тейриан е прав! Това е единствената ни надежда!
Тейриан!
Той не е войн.
Бягай!
Къде отиваш?
Ти си провали, приятелю и аз съм благодарен на боговете за това.
Сега се приготви да...
Елспет.
Все още е жив.
Знаеш какво трябва да направим.
Трябва да си тръгнем.
Каза, че ме обичаш.
Истина ли е?
Ако е...
Това е най-доброто което можем да направим.
Да не изгубим и това.
Гален?
Тя е права. Що за живот би имал тук?
Знаеш ли какво си мисля?
Магията, магьосниците... всичко това е на изчезване.
Умира. Това ме прави щастлив.
Това означава, че и драконът ще умре.
Валериан.
Нещо от баща ти.
Искаш да нося това?
Няма да ти навреди.
Какво има?
Какво е това?
Виж.
Какво? - Там.
Старият мошеник. Горяща вода.
Огнено езеро.
Планирал го е... от самото начало.
Знаел е, че ще стане така.
Кой? Какво е станало?
Трябва да се върнем. Трябва да говоря с него.
Къде отиваш?
Можем да сразим дракона с молитви.
Ако всички вярваме,
ние ще живеем, а звярът ще умре.
Гален, спри! Няма да ти позволя да се убиеш.
Нямало е да издържи пътуването, затова е изпратил нас.
Не разбираш ли?
Добре. И аз идвам.
Не. Трябва да го направя аз. - Не се страхувам.
Забрави ли, че бях мъж?
Стой наблизо.
Какво е това? - Нищо.
Искам да видя. - Не, не искаш.
Добре. Чакай тук.
Гален?
Къде си?
Ти се завърна!
Благодарение на силите които ми даде. - И аз се радвам да те видя.
Случайно да си взел нещо за ядене?
Храна ли? - Хайде, тръгвай. Имаме доста работа.
Не, моля те... Мислех, че съм магьосник, но не съм.
Мислех, че имам сили, но нямам.
Ти ми каза да бъда силен, но аз не бях.
Напротив, момчето ми, беше.
И все още ще бъдеш силен.
Кръщавам те в името на Отца, Сина и Светия Дух.
Дано Бог ни избави от мрака и демоните...
Вижте!
Гален!
Това е Валериан.
Знам. Спомням си.
Девойката която дойде при нас облечена като мъж.
Трябва да направиш нещо.
Каквото и да е.
Искам да унищожиш талисмана...
...и мен заедно с него.
Ти ме доведе от пламъците, ти трябва да ме върнеш обратно.
Ще разбереш кога.
Трябва да действаш докато в мен все още има живот.
Там.
Гален, направи както ти каза.
Унищожи талисмана. Разбий го.
Не! той каза, че ще разбера кога.
Каза ти да го направиш! - Не още!
Гален!
Нека се помолим. Благодарим ти, Боже, за това божествено избавление.
Чрез това велико дело стана ясно,
че си сред нас.
Станете, чеда божии.
Оставете завинаги езическите тайнствени
суеверия от миналото.
Приемете силата на Бог...
Приветствайте Касиодорус Рекс -
Убиецът на Дракони.
Ще ти липсва ли Улрих? - Да.
Ами талисмана? - И той.
А на мен не. Радвам се, че го няма.
Може да не си магьосник, Гален Брадуардин,
но за мен това няма значение.
Знам. Просто ми се иска...
Какво? - Да имаме кон.